OVERTYR
Lugn, nu.
Lugn.
Lugn, flickan.
Lugn.
Stilla, flickan.
Stilla.
Jag vill att var och en av er...
köper ett en-dollars fickur.
De är stötsäkra och...
går aldrig mer än en minut fel.
- Vi är något sena... - Två timmar sena!
Här kör vi igång kl. 06.00 på morgonen.
- Det gäller alla. - Ja, sir.
Vi var i Bozeman i går. Stan är spöklikt tom.
De har åkt till Ruby River.
- För vadå? - Guld.
I Ruby River? Den sinade för länge sen.
De har hittat en ny källa längre norrut.
Nästan vid Beaverhead. Eller hur, Smiley?
Jag och grabbarna tänkte faktiskt...
åka dit och ta en titt.
Jag har 1500 ungtjurar som ska till Belle Fourche före vintern.
Ni anställdes för att ta dit dem.
- Vi skulle gärna hjälpa er... - Hjälpa mig?
De andra har redan åkt.
Det är bara vi kvar.
- Nä, nu jäklar. - Vad väntar ni er?
Ni kör med oss dag och natt, till och med på jul!
- Ni får betalt! - Finns lättare pengar att tjäna.
Vi gör så här:
Vi rider dit i några veckor och kollar in läget.
Finns det inget kommer vi tillbaka med de andra.
Det ger jag er mitt ord på.
Just det.
- Ert ord? - Just det.
Lyssna på mina ord:
Stick från min mark!
Nu!
Kräk.
De stack iväg.
Hela jävla bunten.
Jag hörde det. Får jag se?
Det räcker med att nån dåre visar upp lite guld...
så sätter varenda stolle efter honom.
På min tid räckte det med ett handslag.
- Tiderna förändras, Wil. - Ja.
Jag åker ner till Bigelow och ser vad jag kan hitta.
Henry kanske...
Henry Bigelow är 60 år!
Jag med.
Rätt stökigt här.
Hela veckan har varit likadan.
Nån tur?
Nej.
På fem mil...
har jag inte hittat en enda...
som kan hjälpa mig.
- Har du pratat med Parker? - Ja.
Hans fru ska snart ha barn.
Och Miller?
Hans fru vill ha barn.
Den tokfan har bara varit gift i tre veckor.
Får du inte boskapen till marknaden, sälj dem nästa år istället.
Vad gör jag med årets räkningar?
Betala nästa år. De är många som gör så.
Jag vill inte leva på kredit.
Wil...
om din envisa nacke var lite styvare...
skulle du inte kunna böja dig ner för att dra på dig stövlarna!
Håll tyst och häll!
Wil...
du kunde hyra pojkar.
- Vilka pojkar? - Skolpojkarna.
Jovisst, och kvinnor.
Min mamma också. Hon är bara 92.
Du har inte mycket val.
Alla på skolan är under 15.
De är varken småpojkar eller män. Jag behöver män.
Hur gammal var du när du red ut första gången?
- Vad har det med saken att göra? - Nå?
- På min tid... - Hur gammal?
Tretton.
Farsgubbens byxor passade.
"Anordningen är konstruerad..."
"för att kvinnor ska kunna gå i långa kjolar."
"Den bärs runt midjan och har två ändar..."
God middag, mina herrar.
God middag, Ellen.
Önskar herrarna öka på sin utbildning?
Det skulle vi nog behöva, men vi är bara på besök.
Kom in.
Sätt er.
Vi får sällan besök.
Vi läste just ur Montgomerys postorderkatalog.
Grammatiken är bra och den är ganska intressant.
Fortsätter du, Elizabeth?
"Den längre har ett spänne..."
"som håller upp kjolen till valfri längd."
"Den korta har en solfjädershållare."
"Den har burits i Chicago på sistone..."
"och kvinnorna anser den vara oumbärlig."
Tack, Elizabeth.
Få höra nu vad pojkarna kan.
Lägg undan katalogerna och ta fram läseböckerna.
Charles Hunnicutt.
Läser du dagens läxa?
"Var hyllad, munt..."
Munt?
Muntre.
"...muntre själ, du aldrig en fågel var."
Vore?
"Du aldrig en fågel var."
"Som från himlen eller nära, skänker din..."
Ta bort den!
- Vad har du? - Inget.
Homer, visa fram handen!
Och öppna den!
Sluta!
Sätt er!
Ge upp, Wil.
Du kan inte göra mer nu.
Tja.
Vad tänker du på?
Dig.
Seniga kvinnor som du lever länge.
Många har överlevt sina män.
Troligtvis får du göra det med.
Jag vill inte...
att du ska sluta som nån kokerska.
Jag har varit din i 40 år.
En rätt bra en, dessutom.
Det börjar bli kyligt.
Kom in och drick en kopp kaffe.
Jag kommer.
Jäkla Anse!
Han ligger bakom det här.
Det är lika bra jag går ut och får det överstökat.
Wil...
var resonlig med dem.
De måste ha rest halva natten.
God morgon, pojkar.
God morgon, mr Andersen.
Tja...
det verkar bli en fin dag.
Vad kan jag göra för er?
Anse sa att ni behöver hjälp med boskapsdrivningen.
Vi söker det jobbet.
Har ni nån erfarenhet?
Har ni nånsin vaktat boskap?
Vad kan ni, då?
Vi kan rida.
De flesta kan kasta lasso och några är hyfsade skyttar.
Det är alltid nåt.
Boskapsdrivning är ingen söndagsutflykt precis.
Ni får handskas med det dummaste...
och envisaste kreaturet på jorden.
En tjur är ett stort problem instängd i en lädersäck.
En häst är inte mycket bättre.
På tal om hästar...
Jag har ett otämjt sto därborta.
Hon heter Crazy Alice.
Om nån av er sitter kvar runt 10 sekunder...
är det ett plus när jag ska anställa.
Tack.
Lugn, nu.
Stilla.
Såja, flickan.
Lugn. Det går bra.
Stilla, Alice.
Vem är först?
Jag försöker sadla henne medan ni bestämmer er.
Stilla.
Har ni bestämt er?
Jag börjar.
Stilla.
Jag börjar räkna när du sitter upp.
Fem, sex, sju, åtta...
Tiden är ute!
Hoppa av!
Jag heter Hunnicutt.
Jag är 15.
Alla kallar mig Slim.
Stilla, flickan.
Min tur.
Stilla, flickan.
Hon är tjurig. Försök hålla balansen.
Hoppa av!
Jag heter Homer Weems.
Jag hoppas att jag inte tämjde henne.
- Gick det bra? - Ja, sir.
Jag heter Clyde Potter, men jag kallas för Fetto.
Jag är också på god väg.
Mitt namn är...
Bob Wilson. Han är uppspelt.
Charlie Schwartz. Jag är jude.
Det har jag gjort klart överallt.
Du måste varit rätt upptagen...
Vems tur är det nu?
Min.
God morgon.
Stäng grinden.
Stilla, flickan.
Såg ni?
Hoppla.
Här. Du klarar det nog nu.
Behåll den.
Nu räcker det.
Sluta!
Gå upp och sätt dig igen.
Raska på.
Lugna dig!
- Är du okej? - Ja, sir.
Dig såg jag inte i skolan.
Jag går inte i skolan.
Heter du nåt?
Cimarron.
Det är halva namnet. Och resten?
Det är allt. Jag är ett av naturens misstag.
Det var en skaplig uppvisning.
Men jag måste fundera.
Ser ni inte tavlan?
Homer och Bob, ta griffeltavlorna och anteckningsböckerna...
och lägg dem under tavlan...
- så att alla kan läsa längst ned. - Ja, fröken.
Mycket bättre. Tack, pojkar.
När ni skrivit ned veckans hemläxa får ni gå hem.
Jag skulle vilja tala med pojkarna innan de går hem.
Vill ni tala med flickorna också?
Nej, det tror jag inte.
Jag har inget att säga till flickor.
Det är ju en manlig värld vi lever i, så varsågod.
Flickor...
Jag tror inte att en enda tjur kommer till Belle Fourche.
Men jag har inget val...
så jag anställer er.
Så här ligger det till: Jag är en man och ni är pojkar.
Ni är inga kofösare på långa vägar.
Ni är bara unga pojkar.
Ni kommer att få höra det både dag och natt.
Här ligger Double-O.
Och här, Belle Fourche.
Däremellan ligger 65 mil mycket ogästvänligt land.
Det enda sättet för er att klara er...
är att följa order. Är det förstått?
Ja, sir.
Ta med er en sovsäck...
några starka rep och en häst, om ni har nån.
Ni kommer att få världens bästa käk...
ingen vila och jäkligt lite sömn.
Och 50 silverdollar...
om vi når Belle Fourche.
Ni ska infinna er hos mig...
första måndagen efter skolans slut, kl. 05.00.
Bit ihop ordentligt.
Det är då den verkliga skolan börjar.
- Mr Andersen? - Ja?
Allihop?
Kom hit.
Alla som är så här långa.
De måste ha letat överallt för att få tag i så många nya hattar.
Du vet...
du måste laga mat åt ungarna tills kocken dyker upp.
Inga problem.
Jag gillar pojkar.
Nästa gång nån av er drar kniv här...
får ni smaka på mitt läderbälte.
Vad hände?
Du.
Vad hände?
Han sa nåt om hans mamma.
Vad sa han?
Din mamma är en hora.
- Förstår ni spanska? - Ja.
Slim med.
Stick nu.
Ta din häst och ge dig av.
Det finns andra ställen.
Ge mig min pistol.
Jag vill inte bidra till några dumheter.
Den kostade 30 dollar.
Skicka räkningen.
Jag tänker sätta dit er.
Alla som har ett vapen tar ur patronerna.
Släng dem här.
Allt som går att skjuta med.
Den som behåller så mycket som en slangbella...
kommer att dingla från ett träd.
Har du nånsin använt den här?
Nej.
De kommer att hållas inlåsta i förrådsvagnen.
Ska ni bråka, får ni skalla varann.
Lägg undan sovsäckarna och sitt upp...
så får vi se hur lite ni kan.
Släpp lös honom.
Hämta brännjärnet.
Jag kan aldrig vänja mig vid lukten.
- Du där. - Ja, sir?
- Vad heter du? - Hardy Fimps.
Fånga in en.
Du duger.
De stångas från morgon till kväll.
Ibland vinner de unga, ibland de gamla.
De unga har mer muskler och de gamla mer erfarenhet.
Det där är den äldre.
- Håll nosen ovanför vattenytan. - Se upp.
- Håll i repet! - Ja, sir.
Dra.
Långsamt!
Se upp för hornen.
Ni har honom nu.
Stilla där nu.
Håll undan nosen.
Huvudet också.
Flytta honom nu!
Dra!
Upp med honom!
Behöver ni hjälp?
Nej, det går bra.
Mr Wil Andersen?
Vad kan jag göra för er?
Jag tror vi kan göra nåt för varandra.
Asa Watts, god dag.
Henry Williams och Red Tucker.
De är med mig.
Vi hörde att ni behövde hjälp.
Det stämmer.
Vi är de bästa.
Ni är inte från trakten, va?
Nej, vi är från Denton County.
Vi har letat guld uppe vid Ruby River...
som alla andra fånar.
Det enda vi hittade var damm värt 2 dollar.
Rätt patetiskt, va?
Vi är redo att jobba med det vi kan, boskap.
Vem har ni jobbat för?
Vi har jobbat för alla uppe i North Montana. Nämn nån.
Nej, nämn nån ni.
Vi hjälpte Oscar West på Triple-D...
George C. Thompson på McNeil...
Dillard Fant på Santa Rosa.
Hur länge jobbade ni för Fant?
De senaste åtta åren.
Han är verkligen en gentleman.
Vore vi inte så jäkla korkade skulle vi vara med honom än i dag.
Då skulle ni ligga i en kista.
Ursäkta?
Jag var kistbärare på hans begravning för fem år sen.
Ni avslöjade mig visst.
Jag ber om ursäkt, jag ljög för er.
Jag tog namnen ur bokskapsregistreringen.
Vi kommer direkt från fängelset.
Säger man det, är det kört från början.
Tyvärr har jag ingen användning för er.
Vad menar ni med det?
Jag behöver er inte.
Tänker ni vara som alla andra och inte ens ge oss en chans?
Jag har inget emot kåkfarare, men jag avskyr lögnare.
Ni är rätt tuff, mr Andersen.
Livet är tufft. Jag måste arbeta.
Innan ni fortsätter, får jag ställa en fråga?
Vilka är era kofösare?
De där pojkvaskrarna?
Ni vet bättre än så, mr Andersen.
Vet ni vad ni får användning för ute på prärien?
En barnvagn.
Jag skaffar det som behövs.
Säkerligen.
Lycka till, mr Andersen.
Sitt upp!
Där är era hästar.
De har varit vilda hela vintern. Vi tämjer dem under resans gång.
Vi väljer lasso efter ålder. Vem är äldst?
- Jag. - Hämta ett rep.
Okej.
Och här.
- Kan jag få lite mer, tack? - Visst.
Äter du så mycket hemma?
Vi har märkt boskap hela dan.
De kan inte vara så hungriga, de spelar.
God kväll, ni sökte mig?
Vem är ni?
Jebediah Nightlinger.
Jag väntade på en vit man.
Vart tog Jim Wheeler vägen?
Han blev full i söndags och gifte sig i måndags.
Jag kom i hans ställe.
Han kände till min knipa. Han lovade att inte svika mig.
Han tvättar inte ens händerna innan han lagar mat.
Det gör jag.
Kan du laga mat?
Äppelpaj.
Gröna äppelskivor.
Ister, mjöl, salt och vatten.
Socker, kanel och lite smör.
Tre klickar på pajdegen, en för ångan...
de andra två för att mamma gör så.
God middag, damen. Stämmer det?
Ja, absolut.
- Mrs Andersen. - Frun.
Har ni varit med tidigare?
Oregon, Chisholm...
Santa Fe och några andra.
Jag vet inte...
Jag vill gärna resa med nån jag känner.
Ni lär känna mig.
- Vad vill ni ha i lön? - Så mycket som möjligt.
- Det här ger 100 dollar. - Hundra...
Det är lönen.
Om det så blir översvämning, ni blir nertrampade, nedfrysta...
eller skalperade av indianer...
kommer det alltid att serveras mat och kaffe därefter.
Men det kostar er 125 dollar.
Ni är rätt bestämd av er, va?
De säger det.
Ställ in er vagn i ladan.
Är alla de här era?
Nej, de ska hjälpa till. Gud hjälpe oss.
Finns det ingen större som vill jobba för er?
Det har varit guldrush här.
Resten har stuckit.
Jag köper in bröstsocker för resan.
Vad är bröstsocker?
Jag vill ligga här.
Det luktar pojkar här.
Vad glor ni på? Jag känner era ögon i nacken.
Vad är det?
Tja...
vi har aldrig sett en neger förut.
Då är det väl nåt extra, va?
Lite omväxling.
Är ni svart överallt?
Förutom ögonvitan.
Är er... ni vet...
Ja, svart den med.
Han är som vi, fast svart.
Som ni?
Som ni!
Kära barn...
Min far var av morisk ras.
Två meter lång.
Han hade en röd duk på huvudet.
Hans kroksabel...
var smidd av finaste stål.
Han fick sig en dam...
så klar och mörk.
Han omfamnade henne...
svepte in henne i en varm filt...
och tog henne med sig.
De kom till ett slott...
och han slog in dörren med en murbräcka...
och dödade alla därinne!
Så de fick härbärge för natten.
Senare...
när hon sov...
gick han på balustraden...
och blev kung.
Är det sant?
Om inte, så borde det vara det.
Släck lamporna! Lampan där!
Gör ditt jobb. Häda inte och lyssna inte till svordomar.
Tvätta fötterna och be aftonbön varje kväll.
Ja, sir.
Du ska ut i världen och visa vad du kan.
Det är nog rätt.
Gud välsigne dig.
- Var inte uppstudsig. - Nej då.
- Var rädd om dig. - Jag ska.
So long, farfar.
Om två månader är jag tillbaka.
Jag vill ha två saker.
Vad?
Att du kommer hem, och ett halsband av blå glaspärlor.
- Du begär inte mycket. - Jag behöver inte mer.
Får du problem, ring Anse.
Jag ska tänka på dig varje kväll.
Gör du det somnar du inte.
- Är ni klar, mr Nightlinger? - Sen länge.
Mot Belle Fourche.
Sätt fart på dem!
Ska bli!
Sätt fart på dem!
Åt det här hållet.
Sätt fart på dem!
Okej, inte åt det hållet. Åt det andra hållet.
Bra, Slim.
Lagom tempo.
De magrar om de går fortare.
Då ger de mindre pengar.
- Vi försöker nå Still Meadows i kväll. - Still Meadows.
Led igenom dem.
Kom igen! Led dem ner hit!
Rid tillbaka dit du var!
Kom ner, Hardy!
Ska jag hämta tillbaka den där?
Lugna nu, följ med hjorden!
Följ med dem!
Låt vagnen passera!
Lugn. Stanna dem inte.
Följ med dem.
Du satt och sov.
Förlåt, mr Andersen.
Jag betalar en dagslön och förväntar mig att ni jobbar hela dan.
Han körde hårt med er i dag, va?
- Blir det så här varje dag? - Ja.
- Söndagar också? - Det finns inga söndagar här.
Ge den till Hardy.
Se upp, den är varm.
Jag har inte tänkt på det...
men de jag känner är tystlåtna i jämförelse med mr Andersen.
Det är han också, men det låter mer.
- Grabben har följt oss hela dan. - Jag vet.
Vem är det?
En massa bekymmer.
Tänker ni lämna honom där?
Ta ni hand om köket, så tar jag hand om resten.
Under inbördeskriget...
tjänade jag under en officer...
precis som ni.
Jaså?
Jag sköt honom i baken...
utanför Vicksburg.
Jag hade hängt er.
Jag fick medalj.
På mitt regemente...
kallades jag "Stålbyxan".
Kom ihåg det.
Dags att vakna!
Hardy, vakna!
Homer, gå och väck Slim!
Upp med er och på med brallorna!
Upp med er! Låt inte solen få väcka er.
Vad får vi till frukost?
Stekta äpplen, bacon och bullar.
Glöm äpplena. Ta lite bacon och bullar, så ger vi oss av!
Vi förlorar dagsljus!
Dagsljus?
Jag ser stjärnor.
Snabbar du dig inte får du se fler.
Sätt fart!
Framåt, Nightlinger!
Följ efter, bara. Håll dem uppströms!
Uppströms, mr Nightlinger. Det finns lös sand där.
Håll dem uppströms. Högre upp.
Kom igen.
Uppströms, så de inte behöver simma.
Lugnt och fint.
Kom igen.
Just så. Bra jobbat.
Längre uppströms!
Håll dem i dalgången tills alla kommit över.
Hjälp!
Kom.
Han kom ifrån flocken.
Är du okej?
Se till att han hostar upp allt vatten.
Lyft upp fötterna.
Lägg dina grejer i lägret.
Jag tar inte betalt för dagarna som gått.
Du är anställd på samma villkor som de andra.
Passar du, får du stanna. Annars får du rida tillbaka.
Du där!
Bob.
Han dog nästan på grund av dig!
- Jag försökte berätta. - Så tusan heller!
Jag försökte.
Låg du i vattnet hade du skrikit högt.
Jag fick inte fram orden.
Det hade du fått om du velat tillräckligt mycket.
- Vid Gud, jag försökte. - Försöka räcker inte.
Du lät nästan din vän dö.
- Jag skulle hellre dö än göra det. - Då ljuger du!
Jag rår inte för att jag stammar.
Hör upp, din gnällspik.
Sluta stamma eller stick härifrån.
Sluta eller stick hem.
Ditt fanskap.
Vad sa du?
- Ditt fanskap! - Säg det igen.
- Ditt förbannade fanskap! - Snabbare!
Ditt förbannade fanskap!
Ta inte för vana att kalla mig det.
Jag kunde.
Hörde ni?
Jag kunde.
Framåt, bara.
Hej, Cimarron.
Jag har inte hunnit tacka dig. Det var värt mycket.
- Jag står i skuld till dig. - Jaså?
Hur många dollar?
Jag har inga pengar att betala med.
Pengar är det som räknas.
Vänta lite.
Jag hittade den här.
Det är bara kattguld - för fånar, men den är fin.
Är jag en fåne?
Jag menade inte så.
Vad ska jag med den till?
Har du skrivit den?
Nej, men jag försöker lära mig den.
Det är egentligen inte svårt alls.
Man behöver bara räkna linjer och mellanrum...
och det visar var man sätter noterna. Enkelt.
Ser ut som flugskitar.
Nån Vivaldi skrev den.
Rätt fin.
Om det där är whisky, häll upp lite till mig.
Bra för min reumatism.
En ålderskrämpa.
Åt fanders med åldrandet. Jag avskyr det.
Jag håller med er.
Min äldsta grabb...
skulle ha varit runt 40 nu.
Om han hade levt.
Har ni förlorat en son?
Två.
De blev osams med mig.
Eller jag med dem.
Jag vet inte.
Vet inte vad som hände.
Ni har en ny chans nu.
De är inte mina.
De kunde vara det.
När jag kom till Benbow med min kusin, L.D. Grimes...
dansade de magdans där.
Vi smög in i tältet.
Där inne dansade en kvinna magdans.
Plötsligt var hon naken.
- Helt? - Från topp till tå.
Hur såg hon ut?
Hennes navel var så stor att långfingret hade fått plats.
Jag såg en i Benbow också, för femtio år sen.
Förmodligen samma.
Han är nästan mänsklig i dag.
Han har sovit bättre därför att han har druckit.
- Har vi sånt med oss? - Visst.
Jag såg att han och mr Nightlinger drack i går.
De har det i en låda i vagnen.
Vilken låda?
Skynda er. Ge mig de där.
Skynda på.
- Kom igen, Weedy. - Dra en, Weedy.
- Alla har tagit en. - Raska på.
- Att spela är en synd. - Än sen?
Vi ska inte spela, vi ska stjäla.
- En ännu större synd. - Om man åker fast.
- Dra en nu, Weedy. - Kom igen.
Satan!
- Kom igen nu. - Akta er. Han kommer.
Spela inte oskyldiga, jag tror er ändå inte.
Vad har ni i kikaren?
Ingenting.
Inget alls.
Pojkar hittar alltid på nåt bus.
Vad kan det vara den här gången?
Inget, vi pratade bara.
Ljuger ni, ska ni veta en sak:
Jag kan svälja er hela, varenda en.
Behöver bara bre smör på huvudet och böja undan öronen.
Skynda dig.
- Skynda på. - Kom igen.
- Håll utkik.
Titta i medicinskåpet. Mina föräldrar har den där.
- Skynda dig. - Kom igen.
Ödsla inte med tiden.
- Kom igen. - Skynda på.
Skynda på. Weedy.
- Kom igen. - Det finns inget.
- Leta här borta. - Leta här.
Skynda på.
- Öka lite nu. Vi håller utkik. - Fortsätt.
Kom igen, Weedy.
Jag har den.
Tappa den inte.
- Varmt kaffe. - Jag hörde dig komma.
Jag är helt slut.
Den där Fetto.
Han sjunger dem till sömns.
Fetto håller inte vakt. Han var här nyss.
Just det.
Det är Steve och Cimarron.
Det är fler än en.
Vad håller de på med?
Tar du så där stora klunkar...
hoppar vi över dig nästa varv. Skicka den.
Jag ser dubbelt.
Två månar.
Jag går och lägger mig så snart jag kan stå.
Väck inte Järnknäppisen.
Mr Järnarsel Andersen. Den störste skitstöveln av alla.
Du slutade minsann stamma kvickt.
Jag kunde ha slutat för länge sen.
- Varför gjorde du inte det då? - Ingen sa nåt.
Jag har aldrig varit full tidigare.
Mår du illa nu, va?
- Jag har bestämt mig. - Vad?
Om Järnknäppisen väcker mig före soluppgången igen...
då ska han få.
Få vad?
- Det. - Vad då?
Det vet jag inte än.
Vart tog flaskan vägen?
Den kommer.
Du lät precis som mr Nightlinger.
Det svarta aset lagar bättre käk än min morsa.
Vi borde gå tillbaka innan de upptäcker att vi är borta.
Ja, kom.
Har ni sett hur rosa Nightlingers handflator är?
Rätt gulligt.
Skit.
Skit på dig.
Ska vi göra dem sällskap?
När drack ni första gången?
När jag fick mitt hjärta krossat för första gången.
Och sista gången.
Hon var äldre och klok.
Mycket erfaren.
Hon sa att hon inte tålde att se mig mer...
och gav mig ett krus whisky och stack.
Och ni drack upp?
Varenda droppe.
Sen dess dricker jag whisky.
Jag var 17.
Hon var nästan 22.
Hon hette...
Oceola.
Pojkarna har lite bråttom.
De har bråttom att bli vuxna.
Det blir de inte av en flaska.
Det märker de i morgon.
Alla sjuka samtidigt.
Måste varit dricksvattnet.
Det här gör susen.
Bakåt och gapa stort.
Voilà.
God morgon, mina herrar.
I dag vill jag ha bönor och kål till middag...
med svål i rödpepparsås.
Gör sky av fettet.
Jag kommer snart.
Raska på, vi förlorar dagsljus.
Ut med tungan.
Bak med huvudet.
Gapa.
Vart tänker du ta vägen?
Hämta in honom!
Kom tillbaka.
Du är ju bara en unge.
Vore du en fisk skulle jag slänga tillbaka dig.
Kolla här!
Kolla vad jag har hittat.
Hälsa på grabbarna.
Han överraskade oss.
Vi överraskade dig med, va?
Du skriker väl inte, va?
Vad är det med dig?
Du glor på mig som om jag vore ett monster.
Du undrar väl varifrån jag kom?
Vi har följt er i dagar.
Vad säger du om det?
Jag hör inte.
Jag säger inget.
Du är tystlåten.
Det kunde du fått pris för.
Jag gillar tysta pojkar.
Tysta grabben...
jag släpper dig.
Men lyssna noga nu.
Spring inte till mr Andersen...
med andan i halsen...
och berätta om de farliga männen som följer efter er.
Du säger inget.
Du tror väl att du blir tackad för det.
Att de kommer att tala om hur duktig du varit.
Bäst för dig att du låter bli det.
Vet du varför?
Lyssna noga nu.
Då söker jag upp dig en mörk natt.
Jag smyger fram...
så du har inte en chans att höra mig.
Jag kommer att ha med mig en kniv...
alldeles nyvässad...
och jag kommer att skära till ett leende här på halsen.
Från den ena sidan till den andra.
Är det förstått?
Har du förstått?
Fattar du nu?
Fattar du?
- Fattar du? - Ja.
Stick nu!
PAUS
MELLANSPEL
Jag gör det inte.
- Du har vakten. - Jag gör det inte.
- Det är din tur. - Nej.
Varför inte?
Jag gör det inte.
- Vad är det? - Inget, lämna mig i fred.
Får jag tala med er?
Varsågod.
Det är Dan.
Vad är det?
Han vill inte stå vakt.
- Är han sjuk? - Nej.
Har han gjort sig illa?
Nej.
Uppriktigt sagt tror jag han är mörkrädd.
Dan.
Kom hit.
Vad är det?
Inget.
- Du hade vakten i går. - Ja.
- Och allt gick ju bra. - Ja.
Tar inte du ditt pass får nån annan för lite sömn.
Dra ditt strå till stacken.
Ja, sir.
Vi stjäl inte av varann, inte ens en pajbit.
Vad är det med er?
Ert hem är ert och mitt är mitt.
Passa er, mr Nightlinger.
Hur känns det att vara rädd?
Tycker ni att jag gick hårt åt pojken?
Ja.
Jag har kanske inte alltid rätt.
I så fall...
ta en bit paj.
Ta det lugnt, de är nervösa.
Visst ser de roliga ut uppifrån?
Mina glasögon!
Jag hämtar dem.
- Var försiktig, Charlie. - Det är ingen fara.
Såja.
Försiktigt.
Såja, pålle. Försiktigt.
Försiktigt.
Såja, försiktigt.
- Var försiktig, Charlie. - Oroa dig inte.
- Kliv av försiktigt. - Sluta oroa dig.
Jag har dem!
Skynda dig därifrån.
Skräm dem inte.
De stänger in mig!
Charlie!
Ibland...
är det svårt att förstå...
varför vissa saker händer.
Han var en bra pojke.
Han hade blivit en bra man...
men han fick inte chansen.
Döden kan komma var som helst...
när som helst.
Den är aldrig välkommen, men...
har man gjort allt...
och det är ens bästa...
antar jag att man är redo.
Tillbaka till lägret.
Allihop.
Du också.
Vad är det där?
Little Big Horn.
Han fick inte ens en grav.
Det är inte graven som är viktig...
utan hur man blir ihågkommen.
Jag ger mig av till Fort Smith...
och hör efter om siouxerna är här i närheten.
Rid österut och säg åt mr Nightlinger att han är ansvarig.
Varför blir inte jag ansvarig?
En stor mun gör inte en stor man.
Cimarron, kom hit.
De har inte klänningarna på.
Det stämmer.
De är allt vackra. Vilka är de?
Vet inte. Vi frågar.
Kom, flickor.
Bakom vagnen. Sätt fart.
God morgon, pojkar.
- Ma'am. - God morgon, ma'am.
Fin morgon, va?
Är ni kofösare?
Vi ska till Belle Fourche.
Var är er ledare?
Mr Andersen är i Fort Smith.
Vad heter du då?
Jag kallas Cimarron.
Jag heter Kate.
Vem är han som rodnar?
Det är Homer.
- Hej, Homer. - Ma'am.
Hur många män är ni i gruppen?
Vi har två som är 15.
Herregud!
Men räknar vi alla är vi 11.
Ta inte illa upp...
men här ute...
vill en hjälplös kvinna veta om det finns några män i närheten.
Män som kan se efter oss på vägen.
Vi får lön som män.
Du ser ut att förtjäna det också.
Ville ni mig nåt, mrs Collingwood?
Det här är Phoebe.
Du visar lite för mycket, Phoebe.
Skyl dig lite, så du inte får lunginflammation.
Är han inte gullig?
Vill du komma med in?
Du skulle se vad fint vi har.
Homer sparade just en dollar.
Då är det bara du kvar.
Ursäkta mig, men...
ni skulle kunna vara min mamma.
Då skulle jag lära dig ett och annat.
Som vadå?
Hyfs, till att börja med.
God morgon, ma'am.
Se till att pojkarna jobbar medan jag talar med damen.
Jag heter Nightlinger och jag basar över pojkarna.
Jag är mrs Collingwood...
och jag basar över flickorna här.
Jag hörde just från en uppspelt yngling...
att det finns villiga damer här.
Vad vill ni?
Ni vet hur pojkar är.
Drömmer om gyllene hud och utslaget hår.
Om jag så låste in dem, skulle de ta sig hit.
Vad ska jag göra åt det?
Jag tror säkert ni skulle vara taktfull.
De borde vänta på ett lämpligare tillfälle i livet.
Nästa år kanske...
eller året därpå.
Då har jag gått i pension, om jag har tur.
Första gången borde vara med...
en flicka de tror de är kära i.
Okej.
Vi fortsätter.
Ni är charmerande och känslig.
Och ni?
Lust har jag...
jag är vuxen och har resurserna...
men tyvärr har jag inte tid.
- Har du dem? - Ja.
Kan du laga den?
Jag tror det.
Hinner du i fatt till middan?
Ska försöka.
Homer, stanna och hjälp honom.
- Mr Andersen... - Jag vet.
De har följt oss i nära en timme.
- Vad är de ute efter? - Hjorden.
Fortsätt som om du inte hade sett dem.
Jag säger till de andra.
Weedy.
Kan du göra nåt knepigt?
Visst.
Rid tillbaka i smyg...
och leta upp mr Nightlinger.
Vad ska jag säga?
Att han ska ladda bössan och snabba sig hit.
Ja, sir.
- Mr Andersen? - Ja.
Jag hittar inte Weedy.
Jag skickade i väg honom efter Nightlinger.
Undrar vart de tagit vägen. Vi får visst kallskuret till middag.
Ska jag leta efter dem?
Jag önskar att vi alla kunde...
men vi stannar här.
Här har ni lite torkat kött.
Så snart det blir mörkt...
kommer de.
De vill åt hjorden.
Jag vet inte vilka de är eller hur våldsamma de blir.
De tror att vi är en man och en grupp ungar.
Det ska de fortsätta att tro.
Jag vet att ni är mer än så, mycket mer...
men ni behöver inte bevisa det.
Var de skolpojkar ni är...
så går allt bra.
Stick i väg nu och hämta ved.
- Vad är det? - Jag borde ha sagt nåt.
Vadå?
De har följt efter oss länge.
Jag var för rädd för att säga nåt.
- De hotade att döda mig. - Vem då?
Han med långa håret som sökte jobb.
Oroa dig inte. Det är inte ditt fel.
Du är modig.
Stick i väg nu och hjälp de andra.
Hej, där!
Kom ihåg vad jag sa.
Har man sett!
Mr Wil Andersen från Double-O!
Vi visste att ni skulle ta lång tid på er...
men vi trodde inte det skulle dröja så här länge.
Vintern är på väg...
och hjorden måste till Belle Fourche.
- Hur långt är det, sa du? - Det sa jag inte.
Om du skulle säga.
Fyra, fem dagar.
Två till tre, tror jag.
Jag är hungrig.
Ni hade en förrådsvagn och en neger.
Var är de?
Bakom oss. Jag har skickat en kille för att se varför de dröjer.
Killen känner jag.
Hämta honom.
Menar du den här robuste unge mannen?
- Är allt bra? - Ja.
Mr Andersen...
ser jag ut som en som skulle slå en oskyldig pojke?
Du ser ut som den maskätna sate du är.
Min salig mor tyckte inte det.
Gå och sätt dig därborta.
Sätt dig!
Ni andra sätter er också!
Nu, min vän...
ge mig pistolen.
Precis.
Bältet också. Du har ingen användning för det.
Bra.
Såja...
plocka upp det och ge det till mig.
Hör du illa?
Plocka upp det och ge det till mig!
Stolthet.
Envis stolthet.
Jag beundrar det.
Det är verkligen...
en beundransvärd kvalitet.
Jag hade inte heller plockat upp det.
Mr Andersen, hur mycket är tjurarna värda per styck?
15 dollar?
16 dollar?
17 dollar kanske?
Min vän...
jag tänker bli rik.
Kom hit.
Nu, upp med dig!
Höll du tyst om vår hemlighet?
- Svara honom. - Ja.
Svara mig.
Du lyder inte honom längre.
Du lyder mig nu, förstått?
- Hur gammal är du? - 13.
Verkligen?
När jag var 13, hade jag redan dödat.
- Har du gjort nåt sånt? - Nej.
Tänkte väl det.
- Du är väl yngst i familjen? - Ja.
Var är dina glasögon? Var är glasögonen?
Det är inget glas i dem.
Har du haft sönder dem?
Titta här...
föreställ er mig därhemma.
Alla lycksökare skulle kalla mig "herr".
Kan jag få tillbaka dem när ni är klar? De är en slags släktklenod.
Du ska få dem. Här.
Okej.
Vi vet vad du kan göra mot pojkar.
Törs du möta en vuxen man också?
Dig menar du?
Säg till dina män att låta oss hållas.
Mr Andersen.
Du skulle gilla det, va?
Törs du?
Ja, du är...
en rätt gammal man.
Jag är 30 år äldre än du.
Har brutit både ryggen och höften.
Även då hade jag kunnat slå dig sönder och samman.
Det tror jag inte.
Du får se.
Låt honom vara!
Du är min.
Upp med dig, din jävel.
Ditt satans kräk!
Sitt upp!
Stanna, ditt fanskap!
Dra åt helvete!
Vänd dig om!
Stanna, sa jag!
Du är min, din gamle fan.
- Låt bli honom! - Undan.
Undan, allihopa.
Vi sticker.
- Ungarna, då? - De går ingenstans.
Ta allt utom elden.
- Vad hände? - Boskapstjuvar.
De följde efter oss hela tiden.
Varför gjorde de det här?
Mr Andersen gjorde motstånd.
- Kan vi inte göra nåt? - Jo.
Agera som män.
Mr Nightlinger, ni skrämmer pojkarna.
- Vill ni sätta er upp? - Nej.
- Lite whisky? - Nej.
Är det nåt...?
Se till...
att pojkarna kommer hem.
Jag lovar.
Sommaren är slut.
Nästan.
Jag är stolt över er.
Allihop.
Varje man vill att hans...
barn ska bli bättre...
än han själv.
Ni är det.
Det här kan verka som...
ett öde ställe att lämna honom på.
Men han är inte ensam...
Eftersom många av hans jämlikar vilar här.
Prärien...
var som en mor för mr Andersen.
Han hörde hemma här.
Hon tog hand om honom när han levde...
och hon tar hand om honom...
när han sover.
Nu!
Vad?
Vad gör ni?
Vi ville inte göra det här...
men ni hade aldrig gett oss dem.
Vi ska ta tillbaka hjorden...
och ta den till Belle Fourche.
Det blir er död.
Vi ska avsluta jobbet.
Hoppla!
Ni har väl en plan?
Släpp loss mig, så gör vi en.
Skär loss honom.
Dynghög!
Kom hit!
Du där.
Kom hit!
Vad är det med dem?
Sitt upp!
Kolla där.
Det är väl du som ligger bakom det här?
Inte från början, men nu.
Av med hatten när du talar till mig!
Du är rätt lugn med tanke på vad jag planerar för dig.
Vad kan du göra som inte jag sett förut?
Var inte näsvis, nigger!
Ge mig repet.
Det här.
Har du sett ett sånt? Har du sett en neger springa?
Spring, neger!
Upp med dig!
Eftersom ni tänker hänga mig skulle jag vilja be först.
En minut.
Säg vad du ska.
Var ska jag börja?
Jag ångrar att jag lekt med gifta kvinnor.
Jag skäms över att jag har fuskat i kort.
Jag beklagar de gånger som jag ljugit.
Förlåt mig för att jag hädat...
och varit full på lördagar och lat på söndagar.
Men allra mest...
förlåt mig för de män jag dödat i ilska...
och för de jag ska döda.
Hardy, se upp!
Jag tror benet är brutet.
Låt honom inte resa sig.
Mitt ben är brutet.
Det andra har snott in sig.
Du!
Hjälp mig loss.
Snälla!
Du ska bli rikligt belönad. Jag lovar.
Tack.
Låt bli!
Stoppa honom!
Det är bara ungar!
Vad ska det stå på den?
Hans namn, Wil Andersen.
Wil Andersen.
Nåt mer?
Som...?
Folk skriver ofta: "Vila i frid."
"Den eviga vilan."
"Till minne av..."
Hade han familj?
Hade han några barn?
Ja.
Då ristar jag in: "Älskad make och far."
Det blir bra.
Jag ser den inte.
Den måste vara här nånstans. Jag minns det där trädet.
Det måste ha regnat hårt. Den är bortspolad.
Vi kommer aldrig att hitta den.
Kom tillbaka.
Pojkar...
jag tror att vi är nära nog.
Kom igen, vi förlorar dagsljus.
WIL ANDERSEN ÄLSKAD MAKE OCH FAR
UTGÅNGSMUSIK